Să nu faci vreo prostie!
Unde mi-e trolerul?
Nu mai pot avea încredere în tine. Nu vei mai lucra de una singură.
Ţi-a crescut părul.
Nu vă bateţi aici! E o prietenă!
M-am uitat pe tranzacţiile astea, şi iată ce am descoperit.
Kenny a aflat că plăţile se fac către şcoala unde învaţă copiii lui Frank.
El unde e acum?
De cine fugi, Frank?
Acum pot avea grijă şi de tine.
- Vai de mine! - Nu, nu! Porneşte!
Porneşte!
Eve!
- Ce faci? Ai înnebunit? - Mă duc să vorbesc cu ea.
- Voia să mă omoare! - Aşteaptă ceva.
- Doamne, Eve! Te rog... - Pe mine mă aşteaptă.
Alo! E o criminală! Vrea să te omoare!
- Eve! - Mă gândesc!
O s-o prindem noi, Eve, şi-o să faci ce vrei cu ea atunci,
dar acum, te rog, nu fi proastă!
- Îi trag eu un pumn. - Da!
Eve! Nu!
OBSESIA EVEI
Seria I Episodul 5
Nu!
Şi-acum ce facem?
- Cine e? - Nu ştiu.
Nu am prea stat de vorbă.
Deci erau trei şi nu şi-au vorbit deloc? Frank, spune!
Mai e pe undeva sos barbecue?
- Copiii tăi unde sunt? - La soacră-mea.
Scrie-i şi spune-i că trebuie să stea acolo câteva zile.
- Nu, scrie de pe al meu. - Pe al tău îl vor urmări.
Am avut un motiv întemeiat.
Nu vreau să ştiu ce temei ai tu...
Ai putea să mă scuteşti puţin, te rog? Numai puţin. Te rog!
Sunt foarte obosit.
Îmi daţi voie să mai iau nişte sos?
Cine ar cheltui atâţia bani pe un asemenea om?
Doamne, ce bucuros e că a găsit sos! Mi-e scârbă.
Oksana!
- Ce? - Pe una dintre fete o cheamă Oksana.
Oksana.
Oks...
Da. Caută-i dosarul prin toate închisorile! Dacă găseşti vreo Oksana
care a furat chiar şi un săpun, vreau să-mi spui. Bine?
Mă ocup. Voi sunteţi bine?
Da, suntem bine. Trimite-mi adresa casei păzite!
- Alte noutăţi? - Ţi s-a întors valiza.
- Super! Altceva? - ADN-ul ei e peste tot.
Se potriveşte cu cel de la celelalte crime.
- Doar că... - Ce?
Sigur ştie că e urmărită.
Ori e foarte arogantă, ori ştie că are protecţie.
- Sau ambele? - Doamne, da! Sau ambele.
Sună-mă dacă găseşti vreo Oksana, bine?
Sigur. Pa!
Bine. Pa!
Priorităţile!
Pe-aici!
Ai cumva o cârpă umedă?
Asta e baia ta personală din casa supravegheată.
Ai pastă de dinţi, periuţă, săpun şi şampon în dulăpior.
Iar aici e dormitorul magic!
Toate ferestrele sunt securizate. Nu-ţi face griji,
n-o să auzi nimic de-afară noaptea.
Iar eu voi fi aici pentru orice ai nevoie, mai puţin îmbrăţişări.
Sunt însurat şi fericit. Nu mă joc.
Am comandat mâncare chinezească, sper că-ţi place. Ceva cu raţă...
- Du-te să faci un ceai, da? - Bine.
Haide, Frank!
Bună, Frank!
Uite ce e...
Ceea ce am făcut eu nu se compară cu ce au făcut mulţi alţi oameni
pentru a-şi proteja familia.
Am urmărit plăţile şi ştim că primeşti bani. Aşa că vorbeşte!
Ce vor?
Cred că...
Cred că fac un atac de panică. Simt că îmi înţepenesc braţele...
Aduceţi un doctor, vă rog!
Inspiră adânc, să nu te sufoci!
Pot să-mi fac şi eu o baie şi să-mi schimb hainele, vă rog?
Vă voi spune totul!
Te schimbi în cinci minute, apoi, vei fi însoţit mereu.
- Mulţumesc! - Cu plăcere.
- Eşti bine? - Da.
Bun, văd că vă descurcaţi, aşa că vă rog să mă scuzaţi.
O să mă întorc în Londra, iau trei sticle de vin
şi plâng după fostul iubit, ca să uit experienţa asta urâtă.
Înţeleg.
Dar, în afară de asta, Carolyn, am avut o zi superbă.
Zice că se simte slăbit şi nu poate vorbi. Vreţi să-l aduc eu aici?
Nu.
Ştiu eu ce-i trebuie lui.
Îmi pare rău că trebuie să vezi asta.
E în regulă, Frank.
O să fie bine.
Numai spune-mi cine sunt oamenii ăştia!
Îşi spun...
"Cei 12".
Ştiu totul despre mine.
- Te-au şantajat? - Nu.
Mai rău.
S-au oferit să plătească tratamentul soţiei mele.
Ştiau în ce stare este.
Ştiau că asigurarea nu acoperă tratamentul pentru cancer
fără ca pacientul să contribuie financiar.
Aşa că nu am avut de ales.
- Nu da vina pe asigurare pentru asta! - Nu, nu pe ei dau vina.
- Pe guvern dau vina. - Şi taxele şcolare?
Am vrut ca familia mea să fie fericită.
Ce informaţii ţi-au cerut?
Voiau doar să ştie ce se discută.
Voiau o... imagine de ansamblu.
Mai precis, informaţii despre Rusia?
Nu. Deşi agentul era rus şi am băut mult şi am presupus eu că...
Am presupus că sunt agenţi guvernamentali ruşi,
care voiau să afle nişte bârfe, ce mai fac unii, alţii...
Voiau să ştie totul despre toţi.
Eu voiam ca soţia mea să fie bine.
Şi soţia lui Bill şi-a dorit acelaşi lucru.
Nu am ştiut că îl vor urmări pe Bill.
Cred că a fost foarte deranjată de departamentul tău.
Şi de unde ştiu ei despre asta?
Le-am spus eu că vei continua după interogatoriu.
- Nu te-am interogat! - Ba da.
Ai zis că nu prea ştii mare lucru, dar ne-ai zis destule.
- De ce nu ai apelat la noi? - Nu voiam să fiu prins aici!
Credeam că ruşii... mă vor ajuta.
- Şi pe fată? - Da, sunt tare mândri de ea.
- Se folosesc de ea ca să... - Ca să ce? La ce o folosesc?
Există un "şablon" în aceste crime, se comit în mod sistematic.
Vor să zdruncine sistemul de jos în sus.
În ce scop?
Să fie haos.
- Ai găsit-o pe Oksana? - Nu încă, dar mai caut.
Bun. Frank ne-a zis numele organizaţiei.
- "Cei 12". - Un număr cu simbolism.
- Da? - Cei 12 apostoli...
12 luni în an, 12 zile de Crăciun...
- Elena e bine? - Da, şi-a luat liber după-amiază.
Bine.
Mă gândeam s-o sun.
Ţi se pare ciudat?
Păi... poţi să-i zici de apostoli, ai o scuză.
- Cred că ar fi foarte frumos. - Bine.
Pa!
Poliţia ne-a spus că au găsit un bărbat mort
aproape de locul unde l-ai găsit pe Frank. Aşteptăm detalii.
Dar erau trei. Unul dintre ei a dispărut.
Aşa se pare.
- Cine era la telefon? Kenny? - Da.
E...
Tatăl lui a murit acum câţiva ani, într-un mod neaşteptat.
Mă gândeam că, acum, că Billy...
Se simte bine?
Aşa pare. Cu toţii suntem în stare de şoc. O să-l monitorizez.
Bine.
Vrei să te conduc acasă?
Nu, mulţumesc. Cred că mi-ar prinde bine să mă plimb.
Fir-ar!
Au!
Bună, iubitule! Eşti...
Nu, îmi pare foarte rău. Trebuie să mă întorc la birou.
Cheamă-l şi pe Dom la cină diseară. Bine?
Nu, n-am nimic. Am alergat după autobuz.
Te-ai supărat? Doamne, eşti un zeu!
Da, ne vedem mai târziu.
Succes! Te iubesc!
Pa!
- Scuze! - Nu-i nimic.
Cred că e pătura copilului lui. Am găsit-o sub birou.
Nu am ştiut ce să fac cu ea, aşa că am împăturit-o.
O duc eu înapoi familiei.
Ar trebui să mai vorbeşti cu el.
- Ce? - Chiar dacă nu mai este.
Uneori, ar trebui să vorbim cu el cu voce tare. Să ştii că ajută.
Am găsit mai multe Oksane în închisori din Rusia şi din Ucraina.
- Vreau să-ţi arăt una anume. - Perfect!
- Îmi dai voie să... - Da, dar stai să...
"Dragă Elena, Ştiu că vrei să ne resumăm la..."
- Vai, iartă-mă! - Nu-i nimic.
- "Rezumăm" e cu "z". - Mulţumesc.
- Mamă! - Da. Ea e.
Oksana Astankova. Se potriveşte perfect, numai că...
- Ce? - A murit în închisoare.
- Când? - Acum patru ani.
De ce era închisă?
A omorât un tip şi i-a făcut nişte chestii ciudate.
- Ce anume? - I-a...
- Cum ar zice Elena? - I-a retezat cariciul.
"La opt ani, a atacat şi a rănit un coleg de şcoală cu un stilou."
"Trimisă la şcoala de corecţie între 2001 şi 2006."
Niko!
Nu fugi!
Ajutor! Ajutor!
Nu-ţi fac nimic rău!
Deschide uşa sau o sparg!
- Fir-ar să fie! - Deschide odată uşa!
- Nu! - Ascultă-mă!
Opreşte-te! Nu mai ţipa! Nu-ţi fac nimic!
Gura!
Încetează! Nu mai urla, că nu-ţi fac nimic!
- Mă doare! - Gura!
Opreşte-te!
Vreau doar să luăm cina împreună!
Bine?
Bine.
Nu prea am mare lucru...
Mănânc orice, mulţumesc.
- Plăcintă cu carne de miel? - Mulţumesc.
O pot încălzi în cuptor, dar la microunde e mai rapid.
E bine la microunde.
Tremuri.
Da, păi...
Pune pe tine ceva de-acolo!
Nu mă uit.
Ai un corp foarte frumos.
- Vrei să pun eu masa? - Nu. Tu eşti musafirul.
Vezi să nu-l scapi!
Ţine-l lângă tine, dacă te calmează!
Te rog!
Mă bucur să te cunosc.
Şi eu mă bucur să te cunosc.
- De ce ai venit aici? - Tu ai făcut plăcinta?
- Nu. - Soţul tău, atunci?
Are o mustaţă spectaculoasă.
Ce cauţi în casa mea?
- Am vrut să te văd. - De ce?
Vreau să mă ajute cineva!
Nu mai vreau să fac asta.
Ştiu cum sunt.
Ştiu că nu sunt... normală.
Că nu simt nimic.
Iartă-mă!
Nu am vrut să-ţi omor partenerul.
Nu am vrut să omor pe nimeni. Ei mă obligă să fac asta.
Dacă nu fac ce spun ei...
Dacă nu am la cine apela...
Am nevoie de ajutor.
Eve, te rog! Îmi pare rău!
Prostii!
Vrăjeală!
Doamne, eşti odioasă!
Oksana...
Ce mândră eşti de tine!
Nu-ţi ştiu doar numele.
Ştiu şi că eşti rusoaică.
Ai fost închisă cinci ani la Moscova şi cineva te-a ajutat să ieşi.
Ştiu că eşti neobişnuit de inteligentă,
hotărâtă şi muncitoare.
Şi mai cum?
Ştiu că eşti o persoană extraordinară.
Şi mai ce?
Ştiu că ai păţit ceva.
Şi mai ce?
Ştiu că eşti o psihopată.
Să nu-i spui niciodată unui psihopat că e psihopat.
Că se supără.
Te-am supărat?
Ce cuvânt tâmpit!
Ai venit aici ca să mă omori?
- Doar te urmărim, atât. - Care voi?
Pentru cine lucrezi? De ce îi omori pe aceşti oameni?
- Nu ştii? - Tu ştii pentru cine lucrezi?
- Da. - Serios?
Eu cred că, dacă ai căuta bine, ai afla că avem aceiaşi şefi.
Ţi-am găsit dosarul din închisoare.
Ce scrie acolo?
De ce l-ai castrat?
Ce ţi-a făcut?
Spune-mi!
Bine.
Dar putem să lămurim un lucru înainte să discutăm despre asta?
Da.
Puloverul tău e cusut de cămaşă
sau sunt două piese diferite? Cum vine treaba asta?
De ce Bill?
Pentru că te ţinea pe loc.
Nu face asta!
E mai rău dacă îl înfig lent.
Nu mă provoca!
Te-ai dat cu parfumul ăla?
O să aflu la ce ţii tu cel mai mult
şi o să-l distrug.
Te rog! Te rog...
Care e PIN-ul?
1, 2...
... 3...
... 4.
Bun! Mulţumesc mult pentru ajutor!
Iau eu asta.
Bună!
Scuze, eu tocmai plecam.
- Bună! - Salut!
Mersi, Eve! A fost delicios!
Aţi câştigat?
Scuze că nu am putut suna! Mi-a luat telefonul!
A venit la mine acasă, ne-am certat cumva şi...
- Dai o petrecere? - Suntem la cină. Intră!
- Doamne, scuză-mă! Arăţi grozav. - Pe aici!
Scuze că v-am întrerupt.
A venit o prietenă veche.
Kenny, vii cu noi puţin?
Kenny e fiul meu. N-o să aştept să zici ceva, aşa că nu te simţi obligată.
Nu durează mult. Iar el e Martin.
- Te-a rănit? - Nu.
Mi-a luat telefonul, pe care e înregistrarea cu Frank.
Şi poate afla unde e Frank. Am folosit harta de pe telefon.
Bine. O să cer ajutor de la departament.
Să vină criminaliştii la mine, soţul meu trebuie protejat,
dar cel mai important e să-l mutăm pe Frank.
Da, bine. Vrei tu să...
- Mamă, trebuie să fac budinca. - Sigur. Te rog să...
- Să-ţi păstrez şi ţie. - Da, mulţumesc. Hai!
Vai de mine! Ajutor!
Turnătorule!
Nu, nu! Nu le-am spus totul!
O să mă omori?
Dar, mai întâi, te voi folosi pentru sex.
- Am glumit. - Te rog, te implor...
Putem să ne înţelegem.
- Am mulţi bani. - Şi eu.
- Am copii! - Nu vreau copiii tăi!
Nu, am copiii de care trebuie să am grijă.
Asta o să-i mai apropie.
- Ţi-e frică? - Da.
Fiindcă nu ştii ce se întâmplă după ce mori?
Ai vreo bănuială?
Ochii îţi vor deveni...
... goi.
Şi sufletul se scufundă în tine.
Se spune că sufletul sau personalitatea părăseşte corpul când murim.
Să mor de nu se scufundă în noi!
Adânc de tot...
Devine atât de mic, că nu mai poate controla corpul.
Rămâne acolo mic, pentru totdeauna.
O să te omor frumos.
La început...
Apoi, o să te fac bucăţele,
ca să pară mai rău decât a fost de fapt. Ca să ştii, da?
Nu, te rog! Putem să mergem în dormitor?
Dar să ştii că-mi plac băile.
Te rog!
Bine. Hai! Mergem în dormitor.
- Nu mă aţâţa! - Scuze!
Dezbracă-te!
Poate scapi. Cine ştie?!
- Ce vrei de la mine? - Vreau penisul tău.
Poliţia! Nu e nimeni în dormitor.
Un bărbat are mare nevoie de asistenţă medicală.
Vai de mine! Max, eşti teafăr?
Frank!
- Pe aici? - Da, doamnă.
I-a...
- Zi odată! - I-a retezat cariciul.
Da...
Diego şi Nadia se certau.
- Şi-apoi? - Şi-apoi el a dat cu spatele!
Eu ţipam. Nadia punea ceva în portbagaj, şi... pac!
A lovit-o!
Mi-a zis să ies din maşină şi am plecat amândoi. Eu nu aveam nicio armă!
Mi-a zis că mă omoară. Am întrebat de ce.
"De ce nu? Nu suntem noi o echipă? Avem şi o ţintă!"
Ne-a zis... Stai, cum ne-a zis? A zis că suntem "dovleceii" lui.
- Aşa. Şi? - Şi l-am împuşcat!
Parcă ai zis că nu aveai armă.
- Am luat-o pe a lui. - În timp ce o îndrepta spre tine?
Nu am vrut să-ţi povestesc şi asta, că ştiu că eşti gelos.
M-am folosit de sânii mei.
Ca să-l omori?! I-ai arătat sânii şi l-ai omorât?
Nu! I-am luat arma când se uita la ei.
Bine.
A fost aşa de trist... Îmi plăcea să fiu într-o echipă,
dar nu poţi avea încredere în nimeni. Nu mi-ai zis tu aşa?
Nadia nu a murit.
Ba da. A trecut de două ori cu maşina peste ea.
Eu zic să mergi în vizită la ea până nu spune şi varianta ei.
Unde e Nadia?
În Rusia.
Nu ai de ales. Numai tu poţi face asta fără să dai de bănuit.
Nicio grijă! Te vei întoarce repede.
Şi Anna?
Nu te vei întâlni cu ea.
Ce e?
Tu ce număr eşti?
- Poftim? - Din "Cei 12".
Măi să fie!
Aţi urmărit serialul OBSESIA EVEI
Seria I Sfârşitul episodului 5
Subtitrare: Retail
Repair and Synchronization by Easy Subtitles Synchronizer 1.0.0.0
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania